Author: Kapitány Ágnes
Last saved by: janosa
Company: Home

A szimbólum nem = asszociáció (abból—t. i. a szimbolizált dologhoz kötődő asszociációkból) épül, 
A szimbólum nem = sztereotípia (bár azzá merevül)--  de nincs köztük éles határ és mozgásban van. Sztereotípia is revitalizálódhat.
A szimbólum nem = metafora, metonímia (bár a szimbólumok – egyszerre – metaforikus és metonimikus természetűek).
A szimbólum nem = allegória (mert több jelentésűek), de az allegória a szimbólumok egyik szélső (egyjelentésű) alesete

A szimbólumok a fogalmak (a fogalmi gondolkodás) alternatívái. A fogalmi gondolkodás az A=A-n alapul: a fogalomnak 1 (vagy több) zárt jelentése van. A szimbolikus gondolkodás az A=A és ugyanakkor A nem = A-n alapul: a szimbólumnak mindig több, nyitott (elvben végtelen) jelentése van. A szimbólumok fogalmakká tömörülnek, a fogalmak szimbolikussá nyílnak.

A szimbólumban egyesül – egyszerre van jelen -- a jelölt a jelölővel. A létrehozó szubjektum a létrehozott objektivációval. Az értelmező szubjektum az értelmezett objektummal. A jelen létforma létrejöttének történetével. A jelen létforma a benne rejlő lehetőségekkel. A szimbólumhasználó egyén a szimbólumhasználó közösséggel. A szimbólum értelmezési tartományában mindez (együtt és az egymásra-vonatkoztatás lehetőségével) benne van.

I. TÁRGYSZIMBOLIKA ELEMZÉS DIMENZIÓI (tárgynak számít egyfelől a tereptárgy, -- tehát a természetből ki nem szakított tárgy --, vagy a kép, -- a tárgyi valóságot ábrázoló tárgy -- is)

1.	 a) minden tárgyat lehet – sajátosságaiból adódóan – szimbolikusan értelmezni; 
b)	egyes tárgyakat eleve szimbólumként használnak (pl. zászló)
Az adott tárgy elemzésénél először megállapítjuk, hogy a) vagy b) esetről,(vagy mindkettőről) van-e szó, majd értelmezzük, hogy a) milyen tulajdonságai szimbolizálódnak, b) ha eleve szimbólumként jött létre, mi volt az eredeti közlési cél; c) ez hogyan bővült újabb közlési célokkal és lehetőségekkel.

2.	Minden tárgynak vannak funkciói. Ezek egymásra épülnek, a tárgy szimbolikájába mindez beleépül. (A kiinduló állapot kevés tárgy (pl. éles kő) ezek funkciókra differenciálódnak (kés, kalapács, nyílhegy, stb.) de viszik magukkal az „éles kő”-höz kötődött asszociációkat, ám a differenciálódással az elkülönülő funkciókhoz külön asszociációk társulnak. A tárgy további fejlődése során újabb differenciálódásokra is sor kerülhet.
Az adott tárgy elemzésénél megpróbáljuk elkülöníteni az eredeti (ős)tárgyhoz kötődő jelentéstartományt és a funkcionális differenciálódás fázisait (és az azok során fellépő jelentéseket).

3.	A tárgyak használata során a tárgyhoz kapcsolódnak a használók (társadalmi) sajátosságai. Ugyanahhoz a tárgyhoz más szimbólumok kötődhetnek, attól függően, hogy kik használják őket. (Egyének tárgyai, kasztok tárgyai, a két nem tárgyai, generációk tárgyai, kultúrák – később nemzetek-, stb. tárgyai , vallások, ideológiai csoportok tárgyai – mindezek annak a szimbólumává is válhatnak, akihez-amihez kötődnek). 
Az elemzés során megállapítandó, hogy vannak-e ilyen sajátosságai az adott tárgynak.

4.	a) A magasabb státuszú csoportok használta tárgyak státusszimbólumokká lesznek. (Pl. a vezetők által monopolizált tárgyak; a városok felemelkedése után falun az urbanizációs szimbólumok; a Nyugat—Kelet egyenlőtlenség kialakulása után Keleten a Nyugat-szimbólumok, stb.)
b)	A funkciók között kialakul a díszítő funkció. Ezek kultuszokhoz is kötődhetnek. Ezek is lehetnek státuszszimbólumokká. 
Az elemzés során megállapítjuk, hogy van-e az adott tárgynak státusszimbolikája, s ha igen, milyen eredetű.(a,b)

5.	A tárgyak szimbolikájában rögzülhet használatuk korszaka.
Az elemzés során megállapítjuk, van-e az adott tárgynak ilyen korjelző szerepe (vagy esetleg több korszakot is felidéz egyszerre – mert több korszakhoz is hozzáasszociálódott).

6.	Különböző társadalmi használatok során ugyanazt a dolgot is többféleképpen lehet szimbolizálni. Ezek egymásra is épülhetnek, meg egymás ellentéteiként is felléphetnek (lásd például a „népi” szimbolikában a stilizált népi és az autentikus népi szembekerülését, illetve azt, ahogy az „úri” szimbólumokban átalakulnak eredetileg népi, a „népiben” eredetileg „úri” elemek). 

7.	A funkcionális sajátosságok és a társadalmi sajátosságok bármikor átcsaphatnak egymásba. (Így például a variálhatóság, ez a funkcionális sajátosság erősen jellemző lett a legújabb korszakban, így modernség-szimbólummá is válhat; sok esetben pedig az eredetileg modernsége miatt beszerzett tárgynak utólag találják meg a funkcionalitását, megmagyarázva, hogy miért érdemesebb ezt használni, mint a kevésbé moderneket).

8.	Tárgyak tehát lehetnek
a)	társadalmi nemhez köthető tárgyak
b)	életkorokhoz köthető tárgyak
c)	egyes konkrét generációkhoz köthető tárgyak
d)	foglalkozásokhoz köthető tárgyak
e)	lakóhely-típushoz köthető tárgyak
f)	konkrét lakóhelyre jellemző tárgyak
g)	kasztokhoz, „osztályokhoz” (p. paraszti, polgári, nemesi, értelmiségi, stb.) köthető tárgyak
h)	vallásokhoz, ideológiákhoz köthető tárgyak
i)	kultúrákhoz, nemzetekhez köthető tárgyak
j)	sajátos szubkultúrához köthető tárgyak
k)	egyénekhez köthető tárgyak
Az elemzés során megállapítandó, hogy az adott tárgyhoz kötődik-e egy vagy több a felsorolt jellemzők közül, s az a csoport (vagy egyén), amit szimbolizál, mit (miket) visz be a szimbólum jelentésébe.

9.	De mivel a tárgyak nem csak a használók szerint rendelkeznek szimbolikus jelentéssel, az elemzés során elkülönítendők szimbolikus funkcióik is:

a)	használatukhoz kötődő szimbolika
b)	státusszimbolika
c)	közvetlen jelfunkció (jelzőtárgyak) 
d)	az identitásjelző tárgyak (pl. brand, logo mint identitáskifejező egy piaci világban)
e)	díszítő tárgyak szimbolikája
f)	hangulatkifejező tárgyak (egy alcsoportja a „humoros” tárgyak)
g)	emléktárgyak szimbolikája
h)	vágytárgyak (nem feltétlenül azonos a státusszimbólummal) 
i)	játéktárgyak szimbolikája
j)	a tárgyakhoz kötődő szex-metaforák (freudista értelmezések)
k)	megszemélyesülő tárgyak (a tárgyak maguk lesznek személyszerűvé) szimbolikája
l)	self-kifejező tárgyak szimbolikája
m)	egyéb érzelem-kiváltó tárgyak szimbolikája
n)	műalkotás-céllal létrehozott tárgyak szimbolikája 
o)	más tárgyakat helyettesítő tárgyak (ennek egy alcsoportja a giccstárgyak) szimbolikája
p)	„funkciótlan”, azaz pusztán jelenlétük funkciójával bíró tárgyak szimbolikája
Az egyes tárgyakban ezek közül több funkció is jelen lehet,(és az egyes funkciók is több másikat egyesíthetnek magukban, pl. a műalkotás-funkció egyszerre lehet hangulatkifejező, díszítő, self-kifejező, érzelem-kifejező, stb.)
Az elemzés során megállapítandó, hogy az adott tárgy (funkciói szerint) melyik csoportba (csoportokba) sorolható, és az adott funkció mit társít szimbolikájához.

10.	Vannak a) tényleges tárgyak és b) képzelt tárgyak (a tényleges tárgyakat képzeltekké, a képzelteket ténylegessé lehet alakítani). 
Megállapítandó, hogy az adott tárgy történetében voltak-e ilyen átalakulások (például repülőgép régi elképzelése és megvalósulásai).

11.  A tárgy, mint szimbólum, bármi más helyett állhat. 
a) ember helyett (pl. síremlék, az örökített tárgy, mint az örökítő jelképe, Sztálin pipája, Churchill szivarja, stb.)
b) állat helyett (például trófea, elpusztult kutya ólja, stb.)
c) intézmény helyett (pl. Geszler kalapja)
d) cselekvés helyett (a trófea erről is szól, mert a sikeres vadászati aktust is szimbolizálja)
e) tér helyett: gyűrű (mágikus kör-védelem)
f) fogalom helyett: például kereszt
f) másik tárgy helyett: például a régi paraszti „gondolkodószék” (a paraszt-trónus”) a valódi trón helyett

12.	A tárgy objektív adottságai közül a szimbolikában szerepet játszik:
a)	szín, ennek szimbolikájában meghatározó a természetbeni előfordulás, (pl. kék ég, tenger, stb.) a kultúránkénti különbségek (a különböző kultúrákban a piros, a sárga vagy éppen a zöld kiemelt szerepével), és ugyanaz a szín más asszociációkat mozgósíthat a különböző használati területeken is (például a kék szín ételben zavaró – néhány kivétellel: szilva, kökény). A színekhez kapcsolható – azok fizikai alapjai által meghatározott pszichikai dimenziók: világosság—sötétség; melegség—hidegség; vidámság—nyugodtság; extrovertált—introvertált jelleg, stb.)

b)	forma (nyitott—zárt, konvex—konkáv, szögletes—gömbölyded, szabályos—amorf, egyszerű—bonyolult; stabil-labilis, stb.)

c)	 anyag (pl. keménység-puhaság; a tárgy taktilis sajátosságai, hangja, szaga, esetleg íze – a mindezekből adódó szinesztetikus asszociációk)

d)	méret

e)	minőség (tűrőképesség, praktikum, esztétikum)

f)	állapot (jó--leromlott, új—régi: de ez a kettő sem azonos)

g)	a tárgy anyagi értéke (ezt már a társadalom viszi bele, mint ahogy például az új—régi dimenzióban is társadalmi függvény, hogy pl. a „régi”-hez pozitív vagy negatív asszociációk kötődnek-e?)

h)	közege, környezete

i)	a csoportban megjelenő tárgynál szerepet játszanak az egyes tárgyak közötti arányok, harmónia-diszharmónia, az elrendezés rendje-rendetlensége

Az elemzés során a tárgy ilyen szempontból is elemeire (lásd a—i) bontandó, s megvizsgálandó, az egyes elemek mit visznek bele a szimbolikába.

13.	A tárgy szimbolikájában szerepet játszhat, hogy 
a)	egy van belőle vagy több
b)	ha több van, akkor külön áll-e, vagy egy sorozat (esetleg egy gyűjtemény) része
c)	első példány vagy másolat
d)	eredeti vagy sablonos (a szokatlan használat maga is megváltoztatja a tárgy szimbolikáját, és a sablonost eredetivé teheti)
e)	tradicionális vagy „modern”
Itt is megállapítandó, ha a felsorolt sajátosságok valamelyike szerepet játszik az adott tárgy szimbolikájában.

14.	Mindig érdemes összegyűjteni az adott tárgy különböző szimbolikus értelmezéseit és ezeket egymással szembesíteni.

15.	Érdemes megvizsgálni az adott tárgy szerepét mítoszokban, művészeti alkotásokban, és regisztrálni az ebből adódó szimbolikát is.

16.	A tárgyak szimbolikájára hathat más tárgyak szimbolikájának alakulása is, (például úgy, hogy a hasonlóság miatt ráviszik azokat az asszociációkat, amelyek a másik tárggyal kapcsolatban alakultak ki, vagy éppen bináris oppozíciós párba állítják a másik tárggyal, vagy több más tárggyal együtt szekvenciát képeznek belőlük, s akkor az egyik tárggyal kapcsolatban kialakuló szimbolika hat a másik (többi) tárgy szimbolikájára is,
 
És persze minden tárgy szimbolikája alakulásában adódhatnak további, itt fel nem sorolt szempontok is, ha ilyenek vannak, ezek is mindig számbaveendők.

+ megfigyelése az adott tárgy vagy tárgy-együttes mindennapi használatának, a vele végzett cselekvéseknek.